Restauracija
1660 godine, Čarls II je vraćen na Engleski presto
okončavši tako 11 godinu dugu vladavinu crnog puritanizma Olivera Kromvela.
Time počinje doba Restauracije.
To je bil doba medicinskih otkrića, umetničkog istraživanja
i luksuzne senzualnosti.
To je takođe bilo doba prirodnih katastrofa i zastarele medicinske prakse.
Nauka je ustuknula pred sujeverjem.
Ovo je priča o životnom putu jednog čoveka kroz svetlost i tamu tog vremena.
London 1663
Bolnica Kraljevskog koledža
Dr. Merivel. - Trenutak. - Doktor! - Trenutak!
Merivel, moramo nastaviti.
Ovo će ojačati ruku. Ne smemo dopustiti da tetiva atrofira.
Merivel! - Vratiću se popodne.
Stari gdin Par pati od slabog disanja.
Šta preporučate? - Pokušajmo sa sirupom od žalfije.
Doktore! Doktore! - Citrusove pilule za ublažavanje kašlja.
Doktore! - Odmah ću doći kod vas, gdine Vatčarst.
Votčirst. - Votčirst.
Umirem od gladi. - Ne možete.
Ali stvarno. - Pa malopre ste jeli.
Pojeo sam komad hleba i nešto malo sira.
Nema vremena za jelo!
Radili smo ovde 5 godina, nikad nema vremena za jelo.
Nema vremena za piće. Nemam čak ni vremena da se pobrinem za pacijente.
Doktore! Doktore Merivel!
Semjuel vas treba.
Sem... Semujel! Semujel! Pogledaj... Pogledaj me!
Robert je. Robert je. Tiho sada. Budi tih. Budi tih.
Merivele! Moraš da ideš kod Para. Samo će tebe poslušati.
Daj mu malo kamilice.
Gdine Par!
Gdine Par, recite mi kako se osećate.
Ima li nade da ozdravim?
Nada uvek postoji.
Moraš se odmoriti i dopustiti mojim lekovima da deluju.
Merivel! Doktore!
Činim sve što mogu da im pomognem.
Ali naše znanje ne daje nam nadu da ćemo izlečiti većinu,
to je frustrirajuće!
Ne, ja sam... prestrašen.
Čega?
Njihove sudbine i mojeg neznanja.
Zato ti preferiraš raskalašni život.
Tvoja je majka umrla verujući da si častan čovek.
I molim joj da mi oprosti svake noći, i u bolnici sam po danu zbog nje.
Misliš da kažete da je tvoje kurvanje prekinuto brigom za bolesne.
Nisi došao kod mene po novac za lekove.
Zapravo jesam, delom...
Pet šilinga koje tražim su za...
pa, za vlasnika zalagaonice tako da mogu iskupiti moje lekarske instrumente.
Oče, žao mi je što to moram da priznam.
Trebaš biti proklet. - Trebao bih.
Pogledaj, pogledaj ove ruke. Pogledaj ih.
Radile su do kosti, zbog tvojih lekarskih instrumenata,
za tvoje učitelje i za knjige na tvom stolu.
Ili su i one završile u zalagaonici?
Da sinu proizvođača rukavica...
ne budu uskraćeni ti darovi...
koji su te označili kao lekara pre nego što si to mogao da izgovoriš lekar.
Moji darovi?
Da, darovi, Robert.
A, da, moji darovi.
Moj prvi pacent bila je žaba. Lečio sam je od skakanja.
Sada mogu izlečiti ljude od disanja.
Moji darovi, oče, dovode me do očaja u tamnim sobama...
tako da mogu čuti radost na ulici.
Kralj nam se vratio, pozorišta su otvorena,
krojači i proizvođači perika su srećni kao kurve...
i bogati ljudi ponovno idu u raj.
Voleo bih da se rukujem sa kraljem. - Rukuj se sa prijateljem Pirsom, Roberte.
On bi ti trebao biti uzor.
Možda se oblači kao vrana,
ali kad se jednom zarazio šarlahom,
pomno je proučavao bolest.
Pa, na moj mali način, ja radim istu stvar za pljesak.
Pogledaj ovu rukavicu. Opipaj je.
Ovo je rukavica za kralja.
I to je najbliže što ćeš se ikada približiti...
ruci kralja Engleske.
Evo ti tvojih 5 šilinga.
Otkupi lekarske instrumente.
I ako imaš imalo srca,
otkupi svoj dar, Roberte.
Hvala ti, oče.
Nemoj potrošiti novac na žene.
Merivel! Moram te nagovoriti...
da dođeš u teatar odmah examining.
Nemam vremena, Pirs.
Merivel!
Verovatno je pobegao zbog tvoga kreveljenja.
Pirs, ne smeš doživljavati moje ludorije kao uvredu.
Ja se jednostavno odazivam zovu prirode.
Da, pa, tvoja priroda, kao i moja je uglavnom neugodna.
Ta odvratna istina morala je poći negde prema obeshrabrivanju vaših
nakaznih napada razvratnosti.
Pretpostavljam da si u pravu. Ali ja uživam u njima.
Ovo je momak.
Da otkopčam? - Da, molim.
Dobri Bože!
Lom rebara nastao padom sa konja...
doveo je do gnojenja.
Doktori su se bojali da neće zaceliti.
Možete da vidite obrise starog čira na rubu ovde.
Da.
Merivel, svedočimo živom srcu koje otkucava.
Sme li ga čovek dotaknuti svojom rukom?
Niko se nikad nije usudio.
Da. Da?
Gdine?
Ne mogu.
Pirs, to je samo... - Molim te! Mislim... samo molim...
Možda tvoj prijatelj.
Zar te nije strah?
Prevladao sam strah, gdine. A vi?
Dirate li organ, gdine?
Zar ne osećaš moj dodir? - Ništa ne osećam uopšte.
Nema boli? - Ništa.
Recite mi, ko je mladi doktor?
Robert Merivel, Vaše Veličanstvo.
Pozvaćeš ga u palatu već ovog popodneva.
Pazi gde ideš, ti budalo!
Vaše čarape.
To je mladi doktor, Vaše Veličanstvo.
Znaš li zašto sam te pozvao ovde?
Ja...
Veliki problem mi visi nad glavom...
bacajući me u najbednije očajanje.
Neko meni vrlo blizak umire.
Neko bez koga ne mogu da živim.
Moji doktori su joj neprestano puštali krv;
pokušavali su, bez uspeha, sredstvima za povraćanje i pročišćavanje.
Obrijali joj telo da bi joj puštali krv iz vena.
Ali ona se ne oporavlja.
Vi ste mi zadnja nada, Merivel.
Ako je izlečite, ponudiću vam mesto dvorskog lekara...
Ako ne uspem?
Nema neuspeha.
Njeno ime je Lou Lou.
"Lou Lou", Vaše Veličanstvo?
Vaše ime, usput, zvuči vrlo ugodno.
Hvala Vam, gdine. - Merivel. Vrlo je prijatno uhu.
Lou Lou?
Moja draga nije dobro.
Dođi, Merivel.
Koristite sve preparate, koji vam se čine prikladni.
Ostaćeš dok se malo biće ne oporavi.
Naravno.
Nemoj me razočarati, Merivel.
Neću, gdine.
Nekad mi je odgovarala.
Šta su ti uradili?
Moj dragi Pirs,
kad budeš čitao ovo pismo, moja sudbina će biti zapečaćena.
Ovog jutra, moja se budućnost sjajila kao nikada,
a sad se već raspršila u životu bolesnog španijela.
Ako je spasim, moj život će se potpuno promeniti.
Ako umre, i ja ću možda poći za njom.
Mislim na našeg velikog učitelja, Vilijama Harvija.
Iako sam bio često pijan na njegovim predavanjima, sećam se reči:
"Verujte u moć prirode."
Je li to tvoja najveća nada, za Lou Lou i mene?
Pustiti je da spava i dati šansu prirodi da tiho radi u njoj?
Ali što ako grešim?
Kako ću objasniti ovaj recept Njegovom Veličanstvu?
Ovo je dobro. Sviđaš mi se, Merivel.
Imate znatiželjan i originalan um.
A u ovom novom dobu, originalnost ima veliku vrednost.
Otvorićemo našu palatu za vas, Merivel...
njena blaga i iskušenja...
i videćemo što ćete učiniti od sebe.
Hvala vam, gdine.
Dobio si izuzetnu mogućnost za nekoga tvoje pozicije.
Jesam li? Jesam...
Moraš zadovoljiti kralja u svakom momentu. - To bi značilo...
da ako ne budeš, ja ću posmatrati. - Dobro.
Sad je moj zadatak da napravim tvoj raspored ovde.
Ovo će biti tvoje prebivalište.
Kraljevski krojači će vam stalno biti na raspolaganju.
A one će biti tvoje družbenice.
Ovaj papir nadalje precizira dužnosti za Roberta Merivela, lekara:
Dnevnu brigu i komfort 18 kraljevskih pasa...
sa, ako je potrebno, pravom da izvodi operacije na njima.
To je 10 potraćenih godina. Upozoravam te, tvoj život će biti izgubljen.
Ne, nisu protraćene, Pirs, jer su me te godine vratile u život.
Idem u palatu, i to je kraj.
Moj dragi, moramo biti srećni jedno zbog drugoga.
Tebi bi trebalo biti drago zbog mog sastanka...
kao što je meni drago da si ti, hm, prestao da budeš pijandura.
I našao svoj mir kao kveker.
I to, Pirs.
Moj dragi Pirs,
prošla je gdina dana, najprofitabilnija i najugodnija,
ne ostavljajući mi trenutka za pisanje.
Po cele dane sam zaokupljen državnim poslovima,
ali ipak uspevam da zaposlim svoje medicinsko znanje...
posebno iz anatomije... u službi kralja,
koji je prilično naklonjen mom triku prdenja kad poželim.
Ja sam Eol,
Kralj vetrova!
Da moj pokojni otac može da me vidi,
da mi kralj iskazuje laskajuću naklonjenost
koji proizlazi iz, pretpostavljam, moje sposobnosti da ga zabavim.
Naš lekar je postao naša budala.
Koje pripreme radiš, Merivel?
Gdine. Najdivniji, gdine! Za šta je to?
Venčanje.
Najraskošnija stvar! - Da.
Ko je odabranica? - Celia Klemens.
Razumeo sam da je bila vaša ljubavnica...
Onda ste dobro razumeli, Merivel.
To je stvarno velikodušno.
Merivel, dopustite da objasnim.
Prisutnost Celie Klemens u mom krevetu...
ostaje potreba.
Isto tako i moja velika ljubav, Barbara Kastlmejn.
Ali njena ljubomora na Miss Klemens...
me razdražuje.
Tako... gđica Klemens će se udati...
i naizgled biti poslata van Londona sa svojim mužem,
dok je, zapravo, držim u tajnosti blizu reke u Kjuu,
da bih neometano trčao sa njom.
A za njenog muža, treba mi čovek ko je generalno opčinjen ženama...
da napravi grešku zaljubljujući se u jednu.
Ah! Opet, najbolji deo moga plana.
A koga je Vaše Veličanstvo izabralo?
Zapravo, odlučio sam da biste vi bili taj koji će je oženiti, Merivel.
Oženiti, Vaše Veličanstvo?
"Oženiti Merivela." Tu frazu je vrlo ugodno čuti.
Ali, gdine ja ne želim da se ženim...
Ne tražim od vas da to želite. Tražim od vas da to uradite.
Merivel, zar ti nisam učinio mnogo usluga u prošlosti?
Da, gdine, mnoge usluge...
Eto. Duguješ mi bar jednu.
Za to ću vas, naravno, nagraditi.
Učiniću vas vitezom, daću vam odgovarajući posed u Safolku...
i moj drugi najbolji krevet. - Voleo bih da ostanem na dvoru.
Ne, ne. Ići ćeš u Safolk...
i učinićeš nešto od kuće.
I, možda, ako budem u mogućnosti,
posetićemo vas.
Da. - Idi sad.
Samo se seti ovoga, Merivel: ako ona bude tamo sa tobom,
neće biti nikakve intimnosti među vama.
Iako je ona vaša žena, ona je to samo po imenu.
Bićeš mladoženja na papiru.
"Gdin Robert Merivel, Bidnold".
Došao sam da vam ovo dam.
Ovo su tvoje knjige iz medicine. - Znam.
Tvoja kopija Harvija. - Znam.
Odlučio sam se da ostavim medicinu.
Kralj ima druge planove za mene.
Dobio sam titulu viteza, imanje i ženu.
Ovo je vreme mog progresa, Pirs. Ovo je moje vreme.
Šta?
Ništa.
Merivel!
Kad si stajao u toj sobi... i stavio ruku na srce tog čoveka,
nešto što se nisam usudio tog dana...
da ti kažem, je da je tvoj plamen života goreo.
Sad, vidiš, svetlo iz tvojih očiju je nestalo.
Ne, moje proučavanje medicine nije mi dalo ništa...
osim neprestane i vidljive svesti o smrtnosti;
da sam nastavio, vrlo brzo bih se doveo do očaja...
U redu. - Moram da idem kod svojih pasa.
Merivel!
Harvi nam je otkrio svoj rad tako da tim istim putem
možemo otkriti mnoge stvari nepoznate ostalima.
Ti imaš dar za lečenje, Merivele. - Nemam!
Imaš. Da, imaš. Za razumevanje bolesti.
Smrt je grozna stvar, Pirs.
Treba mi boja i svetlost, ne tama i smrt.
Osećam da mi je dosta mračnih stvari.
Želim svetle i dekorativne stvari. Ja sam ipak biće novog doba.
Moliću se za tebe.
Idemo, gdine Bang.
Vaša nevesta.
U odaju za venčanja!
Verujem da ih je naš poljubac uverio, Lejdi Celia.
Bravo, Merivel.
Bravo! Sve smo ih prevarili.
Ti si moj najkorisniji prijatelj, Merivel. Najkorisniji!
A trenutno si mi najkorisniji...
u Safolku.
Da.
Pirs, ovo ti neće imati smisla,
kao što meni ima,
ali u trenutku kada sam ugledao lejdi Celiu bio sam očaran njome.
Kad mislim o njoj, loše se osećam, srce me zaboli...
i bojim se da nema leka za mene,
jer ne mogu prestati da mislim o njoj, čak i u snu.
Gdine Robert!
Dobrodošli u Bidnold.
Vil Gejts, vama na usluzi.
Sami ste, gdine?
Da. Lejdi Merivel je želela da budem izvidnica...
i vidim položaj zemlje.
Verujem da je venčanje proteklo po planu.
Da... sad ću se povući.
Možete li poslati malo jakog likera?
Da, gdine.
Dobro jutro, gdine Robert.
Gdine Gejts, shvatio sam da ova kuća pobuđuje u meni...
najsetnije raspoloženje.
I prekoračenu tamu.
Kralj ju je zaplenio od puritanca.
Gdine Gejts.
Biću iskren sa vama.
Nećemo očekivati dolazak Lejdi Merivel neko vreme.
Pa...
neko ne može stalno biti u krevetu.
Nekome je potrebno da se odvoji.
Kralj mi je rekao da uradim nešto sa ovom kućom.
Vi ste vladar ovde.
Imaćemo boje i svetlost!
I ljubičaste, i zlatne i grimizne i crvene.
Šta, sve zajedno na jednom mestu? - Da, gdine Gejts.
Učinićemo kuću tako lepom da ako nas Lejdi Celia poseti,
nikad neće hteti da ode.
Holanđanin.
Da!
Sve!
Da!
Gdine Gejts, da se nadalje zabavim...
i pokažem naše veličanstvene dekoracije,
treba mi društvo.
Možda će poseta komšija...
vratiti moju ispražnjenu prirodu.
Boginje mudrosti!
Budimo svi kobile i pastuvi.
Gdine Robert, neko je na vratima.
Šta? Na vratima? Dolazi još jedan čovek da učestvuje u našoj proslavi!
Zašto nemaš turban?
Gaj, opskrbi gdina Gejtsa turbanom!
Gdin Robert Merivel.
Lejdi...
Hoćete li mi odmah pokazati moje odaje?
Da, naravno, bez odlaganja.
Bez odlaganja.
Gde sam?
Pokušao sam da vas vratim u sobu sinoć,
ali ste bili uporni da spavate ovde.
Šta... koja je to ptica?
Poklon Lejdi Violet.
Gdine Gejts, upravo sam sanjao neverovatan san.
Sanjao sam da je Lejdi Celia stigla na Bidnold...
Bojim se da jeste, gdine, i ona se sad uputila prema baštenskoj sobi.
U redu, sad, nežno.
Pažljivo! Pažljivo!
Lejdi Celia.
Došao sam da vam poželim dobrodošlicu u Bidnold.
Ne, ne želim dobrodošlicu.
Kralj će me vrlo brzo pozvati k sebi. - Siguran sam da hoće.
Siguran sam da je u zadnje vreme bio odvučen zbog stranih ratova.
Ali u međuvremenu, ako postoji išta...
što mogu ponuditi ovde na Bidnoldu...
Ne, ne treba mi ništa.
Pa... onda ćemo zajedno čekati
povratak kraljeve ljubavi.
Ljubav? Vi koristite tu reč?
Kralj i njegova ljubav prema njemu su vas iskoristili.
Pogledao je uokolo da pronađe najglupljeg čoveka, i našao je vas.
Preklinjala sam ga me ne uda za takvu budalu.
Doneo sam...
Ne približavajte mi se.
"Celia, moja usamljenost me iscrpljuje,
ali vidim da je vaša nesreća jednaka mojoj.
Uđite, molim.
Nadam se da vas moje sviranje ne uznemirava.
Ne, ja sam ta koja vas uznemirava.
Koja je to ptica?
Rekli su mi da je indijski slavuj. To je poklon.
Od kralja? - Da, od kralja.
Najlepša je. - Aha.
Jedino što ne peva. - Ne.
Možda je treba ohrabriti.
Možda da vas čuje, jer koliko se sećam,
vaše sviranje prelazi sve slasti.
Bih li tražila previše da zadržim pticu u svojoj sobi?
Ne, ništa ne bi bilo previše! Vil!
Ne, ja ću...
I dopustite da soba sa baštom bude u mojoj privatnosti,
gde ću vas možda, s vremena na vreme, pozvati.
Ovde mi se većina dekoracije čini prilično uznemirujućom.
Da, određene sluge se konstantno bune na to.
Merivel, oprostite mi ako sam pričala o stvarima koje me se ne tiču.
Živimo u vremenu kad se od mnogih prave budale i budu prevareni.
Ja, u svojoj veri u kraljevu naklonost, sam verovatno budalasta kao i vi.
To je od mog starog prijatelja, Pirsa.
Čini se da trenutno radi u bolnici sa svojim kvekerima.
Vil, želiš li da sedneš? Molim.
Je li tu gđa Gejts?
Ne, gdine.
Razbacana sazvežđa koja vidim kroz svoj teleskop
ne nude mi nikakav trag mojoj sudbini.
Tamo je, bojim se, mnogo o svetu i mojoj ulozi u njemu...
koju sam, bez obzira na moje rano učenje, totalno pogrešno razumeo.
Moram obuzdati svoje misli i uraditi nešto konstruktivnije.
Šta je, gdine?
Učinio sam jedinu stvar koju mi je kralj zabranio:
Zaljubio sam se u svoju ženu.
Merivel, neko želi da vas vidi.
Ovo je gdin Fin, slikar.
Slikar?
Slikar! Dobrodošli!
Slikar! Izvrsno.
Jesam li poslao po slikara? - Ne, gdine.
Nema veze. Ja sam gorljiv slikar takođe.
Zovem to "Le Matin de Merivel I'Automne."
Šta mislite, iskreno?
To je izbočina.
Možda je to prava reč.
Ali za mene je to više nezaboravan prikaz
svih boja koje imam u parku.
Ne smete nikome pokazati ovu sliku.
Mislim da je trebate spaliti. - Oh.
Merivel, gdin Fin je došao po porudžbini.
Porudžbini! Od koga?
Robina Huda?
Robin Hud? A, da.
Jako smešno.
Sad, ako smem, ovo pismo naređuje
da sledeća porudžbinu koju ću uraditi ja Elajas Fin,
rezultuje časnim i prekrasnim portretom Lejdi Merivel.
"Izvrsno slikanje će gdinu Finu omogućiti mali kutak na dvoru."
Pa, vidite, nije Robin Hud... već kralj.
Hoćemo li da pođemo?
Moj zatvor je gotov. Kralj želi da se vratim.
Anđeli.
Kralj mi je često govorio da ne trpi anđele.
Ja ne bih svoju budućnost temeljio na ovome, za vas oboje.
Zašto ne, Merivel? - Porudžbina je od kralja.
Moja dragi Fline... Ne, Finč...
"Fin".
Mnoge portrete je poručio sam kralj,
i većina jadnih umetnika još čeka da bude isplaćena.
Da, pa, moraćemo sliku da učinimo neodoljivom.
I, Celia, čini se da nema ni govora o tvom povratku na dvor.
Ali zašto bi onda zatražio moj portret? - Suvenir, možda.
Pismo, gdine Robert.
Od kralja.
Ako smem!
Šta kralj govori o slici u pismu?
Ništa.
Umetnula bih mu neku poruku, ali ne znam što bih rekla.
Celia, ako se sad ne spremim za odlazak, neću stići u London pre jutra.
I mi oboje znamo da kralj na kašnjenje gleda kao na izdaju.
Merivel. Jesi li to ti?
Ja sam.
Ustvari to sam ja, Veličanstvo.
Vremenom si se promenio, Merivele.
Kao i kod mnogih mojih ljudi, neki vitalni deo tebe čini se da spava.
Nešto je stiglo, Merivel.
Nešto što će te verovatno probuditi iz sna.
Kuga. La peste.
Deptford, četvoro ljudi je umrlo. Proširiće se.
Neki od nas će biti pošteđeni a neki će umreti.
Ali svi ćemo se probuditi.
Dođi, Merivele. Moramo o mnogo čemu popričati.
Vidiš, započeo sam sa radom na ovoj krastači.
Hoćeš li mi pomoći da je otvorim?
Da, ako želite, gdine.
Da, želim, Merivel.
Pozvao sam te da popričamo o tvojoj ženi.
Pribadača, Merivel.
Kad sam te oženio sa njom, bilo je to da je sakrijem od
pogleda moje ljubavnice, Lejdi Kastlmejn.
Sada, pogledaj sjaj creva. Kao dragulj je.
Možeš onda zamisliti moj bes kad mi je zatražila
da okončam svoju aferu sa lejdi Kastlmejn
i takođe da raskinem
sa određenim glumicama iz pozorišta.
Zato sam je prognao u Safolk.
Sada je veći deo mene neobično
osetljiv na njeno odsustvo.
Kraljevska alatka maše uokolo u potrazi za njom.
Ona je vešta i pohlepna što se tiče tih stvari
Merivele, želim da impresioniraš Celiu...
da bude zadovoljna sa onim što ima.
Reci joj da mi dođe u pokori i imaće sve ponovo:
Njenu kuću, sluge, novac i kralja u svojoj postelji s vremena na vreme.
Čeznem za njenim pokajničkim povratkom
kad portret bude gotov.
On sporo slika, Vaše Veličanstvo, i sa anđelima.
Šta je slika bez anđela?
Tačno, gdine.
Neka ovo bude jasno, Merivel:
Očekujem je u svom krevetu kad portret bude gotov.
Kralj neće davati obećanja u vezi bilo čega.
Ali morao je nešto da kaže.
Izrazio je želju da ostanete na Bidnoldu...
dok ne postanete svesni promenjive prirode stvari.
Ali šta on kaže, koliko će ovo trajati?
Mesecima? Godinama?
Zar da ostarim i da moja ljepota
i sve ono što ga je nekad zadovoljavalo nestane?
Siguran sam da to ne namerava,
ali stavio je ovu stvar u vaše i moje ruke.
U vaše ruke?
Da.
Jer ja ću proceniti kad ste spremni.
I kralj je obećao da će mi redovno pisati o ovome.
A kako bih ja to postala "mudrija"?
Preporučio je, možda, da zajedno...
usavršimo talent za muziku.
Upravo stigoh, gdine. - Vil, trebaš nešto uraditi za mene.
Bilo što, gdine. - Moraš mi falsifikovati pismo od kralja za mene.
Gdine.
I, kralj ne spominje datum
do kada bih trebao da završim sliku?
Moj dragi Finč. - "Fin."
Čini se da ga slikanje baš i ne zanima
osim što stalno sumnja u te anđele.
Zato mi se čini da se Njegovo Veličanstvo
oduševljava muzikom.
Mi smo svi puki samotnjaci. - Mmm! Prosjaci da.
Ne, ne, "prosjaci." "Samotnjaci"!
Merivel, buđenje. Moram nešto da ti kažem.
Celia!
Ptica je bolesna.
Ptica. Oh, ptica!
Molim te, moramo nešto uraditi.
Ptice mi nisu baš specijalnost...
Ali, Merivel, ona umire!
Merivel, zašto si prestao da se baviš medicinom?
Kad sam upitala kralja zašto me je oženio za takvu budalu,
rekao je da imaš dar iscelivanja.
Možda bih trebao ostati. Trebamo se zajedno brinuti za pticu.
Da, volela bih.
Mrtva je.
Zar se ne izlažete velikom riziku?
Falsifikovanje kraljevskog pečata se kažnjava vešanjem.
Volim je, Vil. Moram učiniti sve što mogu...
da sprečim završetak portreta.
Gdine Robert?
Siguran sam da je vaša žena duboko potištena
zbog gubitka svoje omiljene ptice.
Neutešna, bojim se.
Što je sigurno i vas ražalostilo.
Naravno. Učinio sam sve što sam mogao.
Sir Roberte, sad kad je slika gotovo dovršena, smatram da mi
je dužnost zahvaliti vam se na gostoprimstvu tokom mog boravka ovde.
Že... že... želja da završim svoje delo
možda me učinila ne baš idealnim gostom.
Zbog toga se izvinjavam. - Nema veze, Fin. Nema veze.
Ja to razumem bolje od iskušenja da dvoru.
Gdine Robert.
Mogu li biti iskren sa vama?
Tokom mog boravka ovde, primetio sam
da se stvorila određena veza...
između vas i Lejdi Merivel.
I da ste možda...
iako se ona značajno zagrejala...
nesigurni kako dalje.
Možda da ja započnem diskusiju sa njom,
njena prirodna sramežljivost će možda popustiti?
Moj Bože, to je vrlo komplikovana situacija.
Ali možda je to dobra ideja.
Mislim. Pa, učiniću šta mogu.
Ja ću se, naravno, ponašati vrlo profinjeno.
Merivel!
Pričao sam sa Lejdi Celiom, i moj utisak je...
da će vaš korak napred biti primljen sa dobrodošlicom.
Venera! Neobično blješti!
Dobar predznak. Venera kao najblještavija zveza predvečerja
i vladajuća planeta zemaljske ljubavi.
Priđite i pogledajte.
Ovde. Ovde.
U pravu si, Merivel. Stvarno je prekrasna zvezda. - Da.
I smeška nam se odozgo.
Blagoslovljeni smo.
Merivel?
Merivel!
Ne!
Ne! Ne!
Celia, ne smeš više misliti na kralja.
Ako te se još nije zasitio, uskoro hoće.
Grešiš, Merivele. Kralj me želi natrag.
Misliš li da će prekinuti svoje afere sa pozorišnim glumicama? Nikada.
On je ljigava riba! On se ne može držati ni čuvati.
Ja sam vaš muž, i sve što tražim je da mi dopustite da vas volim.
Upravo je stiglo sa dvora, gdine.
Gdin Fin nas je izdao.
Uputiću se na dvor ujutro.
I, Vil, spremi ananas.
Poneću ga kao dar kralju,
iako se bojim da...
Šta, gdine?
Da takva ponuda neće biti dovoljna.
Merivel!
Ovo je moj novi plan za naš rodni grad, Merivel.
Da, dođi, Merivel.
Pogledaj kako je Flit Strit izravnjan.
I tu je jedan direktan pogled od Ladgejt Cirkusa...
pokraj Svetog Pavla na kraljevsku berzu.
I tu je još jedna ulica od... od Smitfilda uz reku...
gde će se možda izgraditi pristaništa manjih kompanija...
uz dokove reke Temze.
Sve za lepotu, ukrašavanje i komfor grada.
Sedi, Merivel.
To je hrabar novi plan, gdine.
Sada, imam...
Sećaš li se da smo jednom zajedno planirali, Merivel?
I u tom planu, ljubav nije bila zatražena od tebe.
Zapravo, to je bila jedina stvar koja ti je bila zabranjena.
Ignorišući što smo se dogovorili,
izleteo si iz raja.
Iz raja?
Pa, da. Koja je tvoja uloga sada?
Nisam nameravao da se zaljubim u Celiu. Ne znam kako se to dogodilo.
Dogodilo se jer si dopustio da se to dogodi.
Pokušavajući da budeš stvar za koju si zadužen pretvarajući se da jesi,
postao si mi beskoristan.
Oduzimam ti Bidnold.
Šta ću raditi?
Šta si pre radio?
Bio sam... radio sam kao lekar.
Da. U bolnici.
Pa, možeš se vratiti starom poslu.
Ne mogu! - Zašto ne, Merivel?
Jer se bojim.
Tačno. Doviđenja, Merivel.
Neću da kažem zbogom, jer ko zna,
možda će ti u budućnosti, istorija nameniti drugu ulogu.
Vaše Veličanstvo, odveli ste me sa Kraljevskog koledža,
dali mi svoje pse da se brinem o njima, voleli me zbog moje budalastosti.
Ne, Merivel.
Voleo sam te zbog tvoje veštine,
zbog toga što je u tebi bilo... i svetla i tame.
Ali sada, tvoja veština je nestala...
i ti si jedna budalasta, trepereća masa.
Kuga dolazi, Merivel,
i kuga budi ljude iz sna.
Znaš, u svom vremenu na Bidnoldu...
neobično si mi se svideo.
I... ako to smem da kažem, i vi ste se meni svideli.
Sad idete kod gdina Pirsa i kvekera, gdine?
Nemam gde drugde.
Kako ti mogu pomoći, prijatelju?
Došao sam da posetim prijatelja, Pirsa.
Ti si sigurno Robert.
Uđi, molim.
Daniel!
Džon je rekao da ćeš jednog dana biti voljan da nam se pridružiš.
Je li? - Daj malo zobi za konje.
Ne nameravam dugo da ostanem.
Mrzim da stanujem dugo bilo gde.
Robert!
Pirs! Pirs!
Džon. - Džon?
Ovde u Vitlsu, ja sam Džon, a ti Robert.
Obavezan sam, posle svih tih godina, da imam poteškoća sa tim.
Hajde. Sklonimo te sa kiše u tvoju sobu.
Nije veća od mog ormara za robu.
Ovde prednost dajemo drugim stvarima, Roberte.
Kad sam video tvoj život u luksuzu na dvoru, ja...
pa, molio sam se da se skloniš odatle.
A ipak sam to neobično voleo, Pirs.
Ovo je naš novi prijatelj Robert.
Ovo je Embrouz,
Danijel...
i naše drage sestre,
Hana i Eleanor.
Robert je dobro obučen da nam pomogne.
Kaže da je zaboravio medicinu, ali ja znam da nije.
Jesam. Nažalost, jesam. - Ne.
Pa, u biti, vredno žaljenja... - Dosta.
Gospode, pošalji svetlost da pokaže Robertu put.
Dragi Isuse, budi sa Robertom.
Bože na nebu, uzmi Robertovu ruku.
Budi na njegovoj strani.
I kad noć dođe, budi na njegovoj strani.
Amen.
Zatvorenici su smešteni u nizu ambara.
Ovo je muški ambar.
Kod žena, invalidi šiju platno za jedra.
Čuvari nikad ne smeju sami da uđu.
Da, svakako razumem.
Ovo je upozorenje.
Sada je ovo naš posao.
Ali kako je ludilo zaokupilo toliko ljudi?
Na stotinu različitih načina.
Ludilo je brat i sestra nesreći.
Siromaštvo i odbačenost su glavni uzroci.
Ovo je Robert! Došao je da nam pomoge u našem poslu.
To recite sami sebi
i neka vredi jer je on tvoj prijatelj.
Robert. - Robert.
Imamo ovde jednu mladu Irkinju... Ketrin.
Jedne noći napustio je je muž.
I sada ne želi da spava.
Jeste li vi još jedan čovek koji će mi učiniti nepravdu?
Ketrin, ovo je naš novi prijatelj Robert. Neće ti nauditi.
Crvena sada može, kad je prošla obruč, nastojati da izbaci crnu.
Možemo li ovde igrati malo kroket?
Ne. Ne. Vidokrug obruča kroketa
pobudio bi u Džonu izuzetnu reakciju.
Šta to ona radi?
Ona to zove svojim korakom odlaska.
To je neka vrsta plesa?
Zdravo, Robert. - Zdravo.
Svaki čovek na svetu ima svoj korak odlaska.
Da je moj muž bio mali čovek,
ne bi bio u mogućnosti da ode.
Bio je to div od čoveka. Napravio bi ogroman korak
preko mene dok bih spavala.
Kralj je takođe, kad bi hteo otići od budala koje su mu dosađivale,
usavršio korak odlaska do koraka nedostižne elegancije.
Pogaži mi onda korake.
Ovako otprilike...
Ne mogu.
Moje oponašanje je loše. Ove cipele ne valjaju, i...
Ali i ti si muškarac. Zar ti nemaš svoje korake?
Ne. Drugi ostavljaju mene.
Ludilo je đavolja stvar koja se preliva.
Može mu se ugoditi jedino krvlju, povraćanjem ili fekalijama.
Zar se ne oseća gnev u vazduhu?
Vidi. Sada je tiha.
Naravno. Izgubila je puno krvi.
Zar stvarno misliš da je krvarenje neophodno?
Nadam se da će tako zaspati. To je najbolje za nju.
Zar ne postoji drugi način?
Roberte, nisi video prirodu njenog ludila.
Onda noću šeta gore dole, vičući i plačući.
Šta viče? - Da nije luda.
Možda nije luda.
Već dva puta je pokušala da sebi oduzme život.
Da nije to očaj?
To je ono što što bi ti i ja osećali kad bi bili zatvoreni sa ludakom.
Zašto cepaš svoju odeću?
Pravim prozore za svoje članove.
Odeća me zaslepljuje i moram stalno da pazim,
da ne bi neko opet došao i povredio me.
Ovo je za tebe. Ogrtač.
Da ti bude udobnije, kako ti činiš svojoj lutki.
Robert.
Buću kratko sa strane.
Zašto se bojiš da zaspiš?
Jednom sam zaspala...
ali zlo u meni je bilo budno.
I ja sam ispustila moju malu devojčicu.
Tvoju kćer?
Moj muž je bio engleski vojnik. Iz Kromvelove vojske.
Bio je dobar prema mojoj porodici.
I bila sam skroz mlada.
I lepo sam izgledala.
Je li te on odveo u London?
Dobili smo devojčicu i živela je tri godine.
Volela je da gleda brodove.
Gledali smo reku i ona je gledala nas...
dok jednog dana nisam zaklopila oči
i ona se udavila.
Uvek moraš biti pažljiv, Robert.
Nemoj spavati.
Pazićemo jedno na drugo.
Možeš zaspati. ja ću prvi paziti.
Ne mogu.
Preko mora, u zemlji Mar...
postoji dolina gde su sačuvane sve izgubljene stvari na Zemlji.
Izgubljena kraljevstva, izgubljena bogatstva,
izbubljeni sati, izgubljene ljubavi.
Ljudi odlaze tamo da otkriju svoje izgubljene dane i dela.
I često ostanu iznenađeni kad naiđu na izgubljeni razum.
Jednostavno zato što im nikad ne bi nedostajali.
Roberte, ako si bio previše pažljiv prema nekome,
bićeš viđen kao manje pažljiv prema ostalima.
Pomogao sam joj da zaspi. Možda smo blizu njenog izlečenja.
To zvuči pomalo arogantno.
Izlečenja ne izvodimo mi. Samo Isus to radi.
Mi smo samo Njegovi posrednici.
Ali zar mi, kao Njegovi posrednici, ne možemo brinuti o sebi?
Zar ne možemo steći iskustvo i pomoći pri izlečenju?
Kada sam bolestan, potražiću
usluge lekara da mi pomogne da se izlečim.
A poludeli čovek, naprotiv,
ne bude doveden u ludnicu ili bolnicu dok bolest već nije napredovala.
Za sve njih postojala je prošlost.
Kad nije bilo ludila u njima.
Mi bi trebali pokušati da pitamo svakog od njih
da pokušaju da se sete kako je to bilo pre.
I vratiti ih u to vreme.
Možda ako san vrati Ketrin u njeno vreme,
u vreme radosti
i tako uspemo otkriti
tragove koraka prema ludilu.
Ovde, odmah ispod površine,
moglao bi biti izlečenje plesom i smehom.
Vidim Danijela kak pleše tarantelu.
Vidim žene kako plešu srećne poput male dece.
Vidim... Vidim...
sve stvari izgubljene na zemlji.
Robert!
Ovo nije predstava.
Znam to!
Ali ne možete isključiti radost, jer je to put prema ludosti.
I sve ovo...
je došlo do mene od Gospoda...
Sumnjam.
Danas, umesto hodanja oko drveta, plesaćemo.
Ili skakati. Ili galopirati. Bilo šta.
I vaši čuvari će plesati sa vama.
Ovo je brzi ples...
pa zašto se ne biste okretali i plesali?
Zdravo, Robert.
Jedan, dva i tri i četiri.
Da! Da!
Pleši sa mnom! - Ne mogu.
Robert ne može, jer svira.
Možda vas Džon zamoli za ples.
Zašto ova muzika nije oduvek bila uz nas?
Džon?
Džon.
Robert.
Mjesec dana,
a ovo govorim samo tebi i nikom drugom, osećam da imam simptome.
Prvo se moraš odmoriti.
Samo onda, Pirs, mogu ti dati recept za lek.
Džon. - Ah, Džon, onda,
ali nećeš biti ni jedno ni drugo ako dozvoliš sebi da umreš.
Ne mogu ostati u krevetu, imam puno posla...
Nemoj me živcirati!
Zar ti nisam sto puta dozvolio da upravljaš sa mnom otkad smo
se upoznali i činio sve na tvoj predlog?
Jesam. Zato i ne pomišljaj da mi se suprotstaviš!
Šta ćeš mi propisati?
Sirup od ruža da ti ugreje krv i ublaži kašljanje.
I tople obloge za glavu.
A za sluz u plućima? - Salmijak.
I balzam.
Da, pokušaćemo razna otapala u kipućoj vodi za inhaliranje.
Sve ti se vraća, zar ne, Robert?
Pravo znanje u pravo vreme.
Možda. Videćemo.
Pričaj mi još priča iz zemlje Mar.
U šumi su živele velike porodice jazavaca.
I ljudi su voleli da im donose decu da ih vide.
Deci je rečeno ako su vrlo tiha, moći će ih da vidite.
Koliko ja znam,
nikad nisu dovoljno tiha.
Ovo će biti naše mesto sastanka.
Da.
Čekaću te.
A ti ćeš doći po mene.
Hoću.
Merivel?
Zašto si izašao?
Kad ne mogu da zaspim ponekad prošetam na svežem vazduhu.
Pogledajmo.
Ti goriš.
Nazvao si me Merivel.
Od ove groznice...
zaboravio sam tvoje drugo ime.
Robert.
Robert. To je.
Ono čega se sećam je da sam svedočio srcu koje kuca.
Da, sećam se.
Stavio si ruku unutra i dotakao ga, ali ja nisam mogao.
Sećam se.
A opet, čovek nije ništa osetio.
Ne, nije osetio ništa.
Molim se za mene da možda postanem muškarac i ne osetim bol.
Hoću.
Znači nije kuga?
Ne. Njegova pluća. Jaka tuberkuloza.
Pomolimo se za našeg Džona...
da njegove patnje budu manje.
Ostani sa mnom.
Bol je manja kad ostaneš sa mnom.
Blagoslovljeno ime Božje...
od ovog vremena, nadalje sve do večnosti.
Od izlazećeg sunca...
pa do zalaska istog,
hvaljeno ime Božje.
Muči me što ću poneti u grob toliko nepoznanica.
Radije bih da ne pričaš o groblju.
Naravno da bi.
Otkad sam te upoznao, postoje mnoge stvari
oko kojih bi ti voleo da ćutim.
Ali nikad nije bilo po mome.
Evo.
Tvoja kopija Harvija.
Ti imaš dar, Merivele. Iskoristi ga.
Robert!
Robert je moj ljubavnik!
Robert!
On je moj ljubavnik!
Robert!
On je moj ljubavnik!
Zbogom, moj prijatelju.
Kad bude pravo vreme, Robert će nas napustiti.
I sa sobom će povesti Ketrin.
Zašto?
Zato što ona nosi njegovo dete.
Zbogom, Hana. - Zbogom, Robert.
Zbogom, Embrouz. - Zbogom, Robert.
Sad me nikad neće naučiti kroket.
Jesi li zadovoljna sada?
Zašto ne bih bila?
Hoćeš li biti kveker sve do Londona?
Znaš, u Irskoj, čovek koji ima konja, kola
i knjigu koju zna da pročita je dobar ulov u zemlji.
Pa, možda kad zapalimo kola,
pojedemo konja, obrišemo guzicu knjigom,
možda ćemo biti upoznati sa onim što smo ulovili.
Nađi damu.
Ona je ovuda, ona je onuda, traži je svuda.
Ona lebdi u vazduhu.
Gde je ona? Nađi damu.
Na to bih ja stavio šest penija da sam igrao.
Ovo je naša prilika za zaradu. - Ovo je tvoja šansa
da budeš ošišan kao ovca. - Pozdrav, prijatelju!!
Nastavi ili ćeš ostati bez gaća.
Hvala, ali ja nisam jedan od tvojih irskih neotesanaca iz močvare.
Imam nekog iskustva u poslovima sa ljudima.
Moramo imati novac.
Ima novac u mojoj suknji.
Sara!
Ona je jednostavna.
Mi smo doktor i pacijent.
Ja sam doktor.
Pokaži mi karte.
Nađi damu.
Sve sam izgubio.
Ne baš sve, gdine.
Ne mogu. To je bio dar od kralja.
Šteta.
Još jednom.
"Ser Robert Merivel.
vlasnik Bidnolda."
Pokaži mi karte.
Nađi damu.
Ona je ovuda, ona je onuda, traži je svuda.
Nađi damu.
Neee!
Oh, opet sam je naljutio.
Ah, zlato!
Teško kao kokošje jaje protiv svega što je izgubio.
I doručak. - Ona je jednostavna.
To je zlato. Izjednačeno, onda.
I doručak.
Sramota. Opljačkati blesavu devojku.
To nije lepo, Robert.
Nađi damu.
Ne!
Ha!
Ali, kako?
Jednostavno.
Ima li koga?
Jednom sam živeo ovde.
Stavi ruku na moj stomak.
Bojim se da bi se moglo nešo dogoditi što bi ga moglo odneti.
Sagradićemo joj veliku snažnu tvrđavu u zemlji Mar,
i staviti ga u najviši toranj gde će biti sigurna
Gde neće osećati zlobu ovog sveta;
planiranje, ružnoću.
I kada bude prolazio kroz dolinu izgubljenih stvari,
ništa njeno neće biti izgubljeno.
I nazvaćemo ga Džon.
Niko ga neće moći uzeti.
Ne ulazite, gdine
Došao sam u potrazi za poslom.
Ja sam išao na koledž.
Bolnička soba je pogođena, a kad se to dogodi,
svi ljudi su unutra u karantinu na 40 dana.
I zdravi i oboleli? - Svi zajedno.
Šta se događa?
Ostavimo ih. Uglavnom umru.
Šta je sa lekarima?
Svi su pobegli. Lekari se sada preziru.
Možda vam se to sviđa, gdine.
Lekari su ih nosili da bi očistili vazduh od kuge.
Pa, možete je zadržati.
Lekar koji ju je nosio ne dolazi više ovamo.
Niti igde ide.
Ni diše.
Džon.
Ti imaš dar, Merivel. Iskoristi ga.
Za dete.
Zašto ostaješ sa mnom?
Jer je dete odredilo našu sudbinu.
Znam da me ne voliš kao što si voleo druge.
Um, možda ja ne prepoznajem ljubav. Ja nisam mudar čovek
U zemlji Mar,
koja leži iznad Afrike...
Da ti pomogne da zaspeš.
Moraš spavati, Robert,
ako ćeš lečiti ostale kao što si mene.
U redu je.
Možemo samo čekati i moliti se.
I onda, ako se izmakne?
Onda se samo jedna stvar može uradti.
Ketrin. Ketrin.
Dete je veliko.
Ne možeš ga istisnuti.
Može li se išta uraditi?
Moram zarezati u utrobu.
Ali ako to učinim, izgubiću tebe.
A ne želim da te izgubim, Ketrin.
Moraš spasiti dete.
Zar se ne bojiš?
Bojim se da me napuštaš.
Ništa drugo.
Budi sa mnom sada, Pirs.
Pomozi mi. Drži meso...
dok ja lagano budem dizao dete.
Ketrin.
Ketrin!
Ništa više ne mogu uraditi.
Gdine!
Robert.
To nije Džon, to je naša mala devočica.
Nazvaćemo je Margaret.
Margaret.
Volim te, Robert.
Volim i ja tebe.
Čuvaj je.
Hoću.
Zemlja zemlji, prah prahu,
u bezbednosti i nadi do večnog života...
Gopod, Isus Krist koji će...
Pišem ti ovo, draga Margaret,
da ti kažem nešto o mom životu.
Štagod je dobro u njemu dugujem dvoje ljudima...
koje nisam mogao da spasim.
Tvoja majka te je volela i dala je svoj život za tvoj.
Ona je bila najhrabrija osoba koju sam upoznao.
Najstrastveniji je bio moj prijatelj Džon Pirs.
Sad znam da se moram vratiti na posao u bolnicu,
i preuzeti ulogu koja je uvek bila za mene.
Sredio sam da se brinu za tebe.
Jer ako se razbolim, neću se vratiti.
Ali oni su vezani za krevet.
Već zaraženi kugom su vezani...
da ne bi išli na ulice kao ludaci i zarazili ostale ljude.
Ali bolesni i zdravi moraju biti odvojeni!
Otvori!
Ne mogu, gdine Proklamacija. Kuga!
Onda ću ja otvoriti.
Bolesni i zdravi su u karantinu zajedno.
Ako ih razdvojim, mnogi životi biće spašeni.
Kome moram biti zahvalan na ovoj dobroti?
Jednom Džonu Pirsu.
Bolesne ne mogu izlečiti.
Ali moja pojava među njima možda probudi neku nadu.
Strah je naš najveći neprijatelj.
A nada naše najbolje oružje protiv bolesti.
Zamenili su me za Džona Pirsa.
Greška kojoj sam ja pridoneo.
Dopuštam im da nastave u čast mog prijatelja.
Dr. Pirs.
Izvrsno.
Evo ga. Meri će ti pokazati izlaz.
Margaret.
Doktore Pirs. - Ko zove?
Pirs.
Stavljam je u vaše ruke.
Upotrebite bilo koji lek. Sve što smatrate primerenim.
Zašto su mi poslali drugog doktora?
Morate imati želju za životom, Lejdi Celia.
Ne.
Ne u ovako jadnom stanju.
Recite mi, doktore,
zašto je tako da oni koje volimo...
ne uzvraćaju nam ljubav?
Jednom sam voeo ženu koja me nije volela.
Ipak sam verovao da jeste.
Zar je nemoguće...
pogrešiti i osećati se nevoljenim?
Ja sam jedna od mnogih. Znam da nemam posebno mesto u kraljevom srcu.
Kralj vas voli, Lejdi Celia.
Zašto bi on vama otkrivao takve detalje, a ne meni?
Nije mi ništa rekao, ali ja sam prepoznao u njemu osećaje...
koji su i meni bili poznati.
Kako bih to mogla da shvatim?
Običavao sam da gledam sazvežđa da dobijem neko objašnjenje
u misterioznim trenucima mog života.
Ali zvezde drže samo deo odgovora, Lejdi Celia.
Sad gledam na sebe kako su me videli oni koji
su me voleli zbog onoga što jesam.
Sad znam da imamo moć da oblikujemo svoju sudbinu.
Vaš glas mi se čini poznatim.
Možda iz nekog drugog razdoblja mog života, iz detinjstva.
Da.
Možda kad smo bili deca.
Gdine, upoznat sam sa mnogim simptomima kuge.
Lejdi Celia pati od druge bolesti, groznice,
koju lečim i od koje će se oporaviti.
I još nešto... Ona nosi dete.
Dobri doktore,
ja sam više nego srećan.
Ali još uvek je zaokupljena melanholijom.
To se može umiriti samo ljubavlju.
Verujem da vas razumem.
Verujem da da.
A sada morate skinuti kapuljaču...
da vas upoznamo.
To, ako mi Vaše Veličanstvo dopusti, ne mogu da uradim.
Samo se nadam da sam bio koristan.
Veliki deo grada je u požaru.
Veslač!
Idi unutra!
U redu.
Moram naći svoju kćer.
Sada, idi bliže!
Zar nisam blizu Čipsajda? - Spasite se, gdine.
Čipsajd je nestao.
Gde sam? - Miči se od mene!
Koja je ovo ulica? - Ne znam!
Margaret!
Neko je tamo.
Gde sam?
Vratili ste se u Bidnold.
Vil.
Sećam se putovanja.
Mislim da ne, gdine.
Prespavali ste većinu puta.
Pronađeni ste 15 milja odavde.
Zaglavljeni ispod drveta.
Margaret?
Nema glasa od Margaret?
Gdine?
Voleo bih da ste je upoznali, Vil.
Imao sam kćer. Najlepšu malu kćer.
Osetio sam kao da me je prošlost nadvila u trenutku.
Bojim se da sanjam.
Ne, Merivel. Vi ste budni.
Lejdi Celia se oporavila. - Bila je bolesna, gdine?
Da, i ja sam verovao da je vaš kolega,
određeni Džon Pirs, bio zaslužan za njen oporavak.
Ipak, Celia misli drugačije.
I njene sumnje su potvrđene...
kad je žena došla noseći vrlo malo dete...
tražeći jednog...
Roberta Merivela.
Vaše dete, verujem.
Merivel.
Ja nisam pogrešio, zar ne, Merivel,
o vašoj ljubavi prema ovom mestu?
Ne, gdine. Ovde u Bidnoldu su određene kombinacije boja
za koje verujem da ne postoje nigde drugde u svetu.
Da.
Da, vaš čovek Gejts rekao nam je...
da ste se vratili kući.
Moja kuća, gdine?
Da.
Dajem vam Bidnold...
dok se moja vladavina ne okonča i dođu druga vremena.
Šta vam je dano, to vam je vraćeno...
zauzvrat života koje ste spasili...
i čoveka koji ste postali.
To je vaša kuća, Merivel.
I ja vam je nikad ne smem oduzeti.
I naručio sam vaš portret.
Biće nazvan "Doktor".
Vatra je u svom besu uništila veliku kugu.
Nesreća možda ostavlja neočekivane molitve,
ali nijedna nije draža od tebe, moja draga Margaret.
Vratiću se u grad da radim kao doktor,
i ponovno sagradim Kraljevsku bolnicu.
Zvezde koje su me nekad zbunjivale...
sada mi osvetljavaju čisti put,
da kroz istinu putujem svih ovih dana.
Gde sam upoznao ono što je došlo i ostalo iza mojih jada.
Ali ja i dalje putujem...
Subtitle by: Mixal:- )
Adaptirao na srpski: suadnovic